titrare adaptata la 29.97 fps de NORO
"Nu ne vom opri din explorare...
iar la sfîrsitul explorării vom ajunge de unde am plecat...
si vom cunoaste acest loc pentru prima dată. -T.S.Eliot, "Little Gidding"
"După joc e înainte de joc." -S.Herberger.
Omul...
probabil cea mai misterioasă specie de pe planetă.
Un mister cu întrebări fără răspuns.
Cine sîntem? De unde venim?
Încotro mergem? Cum de stim ceea ce credem că stim?
De ce credem ceva, la urma urmei?
Nenumărate întrebări în căutarea unui răspuns...
răspuns care va da nastere unei noi întrebări...
si noul răspuns va naste următoarea întrebare, si asa mai departe.
Dar, în final, nu e mereu aceeasi întrebare?
Si mereu acelasi răspuns?
Mingea e rotundă. Meciul durează 90 de minute. Astea sînt fapte.
Orice altceva e pură teorie.
Să-i dăm drumul!
- Manni? - Lola.
Ce s-a întîmplat? Unde esti?
Unde naiba ai fost?
-Am ajuns acolo prea tîrziu. -Dar de ce azi? Tu mereu vii la timp!
Mi s-a stricat motoreta. Nu contează.
Ba contează!
Ce s-a întîmplat?
N-a fost vina mea, Manni. Am iesit să iau niste tigări.
Nu-mi vine să cred ce rapid a fost tipul ăla.
N-aveam ce face. Plecase pînă să ies eu.
Am luat chiar un taxi.
Tîmpitul a luat-o spre est. E si acolo o stradă Grunewald.
Cînd am observat, era prea tîrziu.
Pur si simplu nu m-am gîndit. Eram asa supărată din cauza motoretei.
-Nu contează. -Iar cînd am ajuns acolo plecasesi.
Acum nu mai contează oricum. Sînt în găleată.
-Dar de ce? -Ajută-mă, Lola!
Nu stiu ce să fac.
N-ai fost acolo, iar eu am făcut-o lată.
Am dat-o în bară. Sînt asa un idiot!
Linisteste-te. Acum, ce s-a întîmplat?
Doar spune-mi ce s-a întîmplat, bine?
Lola, o să mă omoare. O să mor.
Opreste-te! Mă sperii. Ce s-a întîmplat?
-Ai fost prins? -Nu, dar asta ar fi fost ceva.
Totul a mers perfect. Am dus masinile acolo, au venit tipii.
Au plătit, si gata. Floare la ureche.
Am trecut granita si apoi m-au lăsat acolo.
Apoi m-am dus să văd ciclopul, si a terminat imediat.
Si totul a fost la timp, în afară de tine.
Tu nu erai acolo.
-Si apoi? -Nimic. Nici măcar o cabină telefonică.
Nu puteam nici să chem un taxi, asa că am mers la metrou.
La tren, era un vagabond...
care căzuse cumva si deodată au apărut inspectorii.
Si apoi am iesit ca întotdeauna-- un reflex vechi.
-Geanta! -Geanta.
Geanta!
Sînt asa un amator tîmpit!
Numai eu puteam păti asta! Dacă m-ai fi luat, nu s-ar fi întîmplat.
Am fost asa debusolat. Altfel erai mereu la timp!
-Nu te-ai dus la statia cealaltă? -Sigur.
Dar era prea tîrziu. Geanta nu mai era acolo.
Si stiu cine o are. Vagabondul! Monstrul pungilor de plastic!
E într-un avion spre Florida sau Hawaii...
sau Canada sau Hong Kong sau Bermuda sau oriunde.
-Dar Ronnie? -O să mă omoare.
-Trebuie să-i apui. -Las-o baltă!
-De ce? -Nu va crede o iotă.
Am oprit un cartus de tigări odată. A observat imediat.
Nu are încredere în nimeni.
Treaba cu Mercedesurile era un fel de test...
să vadă dacă poate avea încredere în mine.
Cît era în sac?
-100.000. -Ce?
-100.000. Un test. -Oh, rahat!
Vezi! Stiam că nu-ti vine nici o idee!
Mereu am spus că într-o zi n-o să stii ce să faci.
Nu cînd mori, mai curînd!
Ai spus, "Dragostea poate orice."
-Asa că găseste-mi 100.000 în 20 de minute. -20 de minute?
Ronnie a spus la 12.00, după colt la turnul de apă.
-În 20 de minute. -Fugi, Manni!
-Nu. -De ce?
-Nimeni nu scapă de Ronnie. -Merg cu tine.
Cînd ajunge Ronnie aici în 20 de minute, sînt un om mort.
Opreste-te, Manni!
De ce? Nici tu nu-mi poti aduce 100 de miare!
O să mă toace, si tot ce va rămîne din mine vor fi 100.000 de aschii...
plutind pe Spree spre Marea Nordului si gata cu Manni!
-Nu poti face nimic! -Taci!
Ascultă.
Asteaptă-mă. Te ajut eu. Stai pe loc. Mă întorc în 20 de minute.
-OK? -Vrei să-ti amanetezi bijuteriile?
Unde esti?
Într-o cabină telefonică, în fata barului Spirale.
Bine, stai unde esti. Îti promit că găsesc eu ceva.
În 20 de minute, OK?
Ce naiba. Mă duc la Bolle si iau alea 100 de miare.
Termin-o!
Ronnie a spus că fac 200 pe zi asa că trebuie să aibă vreo sută la prînz.
Esti nebun! Nu fă nimic! Doar stai în cabina aia! Vin eu.
-Asta e. Jefuiesc magazinul. -Te-ai tîmpit?
-Nu face nimic! Stai acolo! Vin eu. -Si pe urmă?
Mă gîndesc eu la ceva!
În 20 de minute sînt mort dacă nu fur banii!
-Nu, asteaptă! -Pentru ce?
Fac eu rost de bani cumva.
Intru acolo la 12.00 dacă nu esti aici.
OK! Cine? Cine?
Tată!
Lola, te duci la cumpărături? Am nevoie de sampon.
Sigur, stiam că esti Săgetător.
Sigur, cu cît mă gîndesc mai mult cu atît nu mai stiu.
Da, dar si tu esti căsătorit.
Hei! Cască ochii!
Javră.
"Si apoi"
Noaptea e mai rău.
Mă trezesc si nu mai pot adormi.
Si apoi mi-e frică.
Mie! Frică de întuneric.
Niciodată nu mi-a fost frică de întuneric. Nu mi-a fost frică pînă acum.
Dar mă gîndesc la noi...
si cred că o să continui asa.
Si n-ai îndrăzni...
Si apoi mă întreb ce fac aici.
Cît va mai continua asta? Tăinuirea, toată porcăria asta?
Ar trebui să îmbătrînesc asteptînd un bărbat care nu va sta lîngă mine?
Hei! Ai nevoie de o bicicletă?
50 de mărci, e ca nouă.
Nu.
"Si apoi"
Hei, stiu asta!
Nu-i vina mea că sînt asa multi bani!
500? Ce să fac cu 500 de mărci?
Multumesc.
Cartela!
Trebuie să plec. Meyer va fi aici într-o clipă.
Ne putem întîlni mai tîrziu?
-Mă iubesti? -Ce?
-Mă iubesti?
De ce mă întrebi acum?
-Mă iubesti?
Da, te iubesc, la naiba!
Atunci hotărăste-te.
Dar nu acum!
Trebuie să te hotărăsti cîndva.
Dar de ce acum, aici, deodată?
Pentru că sînt gravidă.
Hei, ia te uită! Mica printesă, Lola! Ce plăcere rară.
-Ce-i graba asta? -Te rog, lasă-mă să intru.
Domnisoara vrea să-l vadă pe Marele Tata? Sigur.
Îmi pare rău.
"Si Apoi"
Spune-mi, vrei să ai un copil cu mine?
Da.
Lola?
Tată.
Fiica ta?
Sînt Jutta Hansen de la biroul directorilor.
Îmi pare rău că vă întrerup, dar e urgent.
E-n regulă, tocmai--
-Ce faci aici? -Ce faci aici?
Nimic.
Ascultă, dacă ti-as spune că am nevoie de ajutorul tău...
mai mult ca oricînd în viata mea si tu esti singurul care mă poate ajuta...
m-ai ajuta?
-Arăti groaznic. -M-ai ajuta?
-Ce s-a întîmplat? -Nu-ti pot explica acum. M-ai ajuta?
Cu ce, la naiba?
-Am nevoie de 100.000 de mărci imediat. -Ce?
Am nevoie în următoarele cinci minute sau altfel--
-Sau altfel ce? -Se va întîmpla ceva groaznic!
Nu înteleg. Ce se întîmplă aici astăzi?
Te rog, tată! Trebuie să mă ajuti! Te rog!
-Nu am 100.000 de mărci. -Dar asigurarea mea de viată?
Ce-i cu ea? Nu face 100.000.
Te rog, tată. Sînt serioasă. Nu e o glumă.
-Ba e, Lola! Nu poti fi serioasă! -Dacă nu mă ajuti, moare!
-Cine moare? -Manni.
Cine-i Manni?
Prietenul meu, de peste un an!
-Nici nu-l cunosc. De ce să moară? -Nu contează!
OK, vino cu mine.
-O să mă ajuti? -Sigur.
Du-te acasă si culcă-te.
Si spune-i maică-ti că nu mă întorc azi sau mîine si deloc.
Vă părăsesc pe voi si mă însor cu altă femeie.
Vom avea copii si voi încerca să fiu fericit pentru că mă vrea.
M-am săturat să aud "Tot ce faci e să muncesti. Mereu o faci pe seful."
Asa o fi, si ce dacă! Voi habar n-aveti!
M-am săturat să fiu prostul, cel pe care dati mereu vina!
Dar tăticu' e totusi destul de bun, nu? Ei, nu mai e!
Oricum, n-as fi făcut o ciudată ca tine.
-Dar m-ai făcut, ticălosule! -Nu, nu te-am făcut!
Tot ce spun e că esti un ou de cuc.
Acum stii.
Tipul care te-a conceput n-a trăit să te vadă născîndu-te.
Aruncati-o afară, vă rog.
Haide! Iesi de aici!
Ei, fiecare avem zile proaste.
Ne mai vedem.
Draga mea...
ce s-a întîmplat?
Ai timp?
După-amiaza asta?
Bine. Nu, las-o baltă.
Bine. Da.
Asteaptă!
N-o face!
Manni, te rog!
Asteaptă-mă!
Voi fi acolo.
Te rog.
Manni, te rog, asteaptă!
OK.
Culcati-vă pe podea!
Pe podea!
Mîinile la ceafă si liniste!
Deschide casa! Deschide casa!
Deschide si culcă-te! Împusc pe oricine mă supără!
Manni!
-Lola, unde ai fost? -Nam putut ajunge mai repede.
-Mă ajuti? -Nu putem să iesim de aici pur si simplu?
Nu mai putem. Vezi în ce rahat sînt.
De ce nu m-ai asteptat?
Te-am asteptat. Ai ajuns prea tîrziu.
Deci, esti cu mine?
Mîinile sus! Repede!
Haide!
Aruncă arma! Mai repede!
Nu misca.
Siguranta e pusă.
-Cum merge? -Mînerul de pe lateral.
Fată, ascultă--
Nu misca.
Vino aici.
Acoperă-mă. Eu iau banii.
Grăbeste-te, pînă nu vin politaii.
Nu misca!
Manni?
Mă iubesti?
Sigur, te iubesc.
Cum poti fi asa sigur?
Nu stiu. Doar sînt.
As putea fi altă fată.
De ce nu?
Pentru că esti cea mai bună.
-Cea mai bună ce? -Cea mai bună fată.
Din toate fetele din lume?
Sigur.
De unde stii?
Pur si simplu stiu.
Asa crezi tu.
OK, asa cred eu.
-Vezi? -Ce?
Nu esti sigur.
Ai înnebunit sau ce ai?
Si dacă nu m-ai fi întîlnit?
Ce vrei să spui?
Ai fi spus acelasi lucru altcuiva.
Bine, dacă nu vrei să auzi.
Nu vreau să aud nimic. Vreau să stiu ce simti.
OK, sentimentele mele spun...
că esti cea mai bună.
Cine e "sentimentele mele", oricum?
Eu sînt.
Inima mea.
Inima ta spune, "Salut, Manni. Ea e aia."
-Exact. -Si tu spui...
"Multumesc de informatie. Ne mai vedem.
Exact.
Si faci tot ce spune inima ta?
Ei, de fapt nu "spune" nimic.
Nu stiu.
Doar simte.
Si acum ce simte?
Că cineva pune întrebări prostesti.
Nu mă iei în serios.
Lola, ce s-a întîmplat?
Vrei să mă părăsesti?
Nu stiu.
Cred că trebuie să iau o hotărîre.
Dar nu vreau. Nu vreau să mă duc.
Stop.
Lola, te duci la cumpărături? Am nevoie de sampon.
Sigur, stiam că esti Săgetător.
Sigur, cu cît mă gîndesc mai mult nu mai stiu.
Da, dar si tu esti căsătorit.
Fii atentă, vacă proastă!
Cătea nenorocită!
-Hei! Ai nevoie de o bicicletă? -Nu.
-50 de mărci, e ca nouă. -Dar e furată!
500? Ce să fac cu 500 de mărci?
Spune-mi, vrei să ai un copil cu mine?
Da.
Chiar dacă nu-i al tău?
Hei, ia te uită. Mica noastră printesă.
Mă grăbesc, te rog!
Lasă-mă să intru.
Politetea si discretia sînt bijuteriile unei regine.
-Lasă-mă să intru. -Un pic de furie e bună pentru inimă...
circulatie, piele.
Nu-mi pasă dacă a fost accident sau nu! Ce mod să începi o iubire!
Dacă nu m-ai fi neglijat, nu s-ar fi întîmplat.
Am o familie!
Nu pot părăsi o nevastă bolnavă si trei copii doar pentru a-i face pe plac Înăltimii Sale.
Nevastă-ta e beată de dimineata pînă seara!
Si ce dacă? Ce stii tu?
Nu vezi că ne deranjezi?
Lola?
Bună, tată.
De ce n-ai bătut?
Ce se întîmplă?
-Ce vrei? -E fiica ta?
Închide usa.
Ce vrei?
-Am nevoie de ajutorul tău. -Vezi că sînt ocupat.
-Nu am altă solutie. -La naiba!
De ce mă deranjezi acum?
Am o problemă, întelegi?
-Cine-i tîrfa aia? -Nu e treaba ta!
Lola, pleacă.
Du-te acasă. Lasă-mă în pace.
Nu pot!
De ce nu?
Am nevoie de bani.
-Atunci ia-ti servici. -O să-mi iau, dar am nevoie acum!
Bine, doar să scap de tine. Cît vrei?
Nu, nu. Am nevoie de mult mai mult.
-Cum adică, "mult mai mult?" -Cu mult mai mult!
Nu ti-e rusine să te tigănesti asa? Nu vezi că sîntem ocupati?
Mă doare-n cur, vacă proastă! Am alte probleme.
Să nu îndrăznesti--
Ce e?
Hei! Care-i treaba? Ce s-a întîmplat?
Astăzi nu-i ziua ta norocoasă. Nu contează.
Nu poti avea totul.
Vino cu mine.
Ai înnebunit?
-Crezi că poti face tot ce-ti place? -Gura! Intră tu primul.
Ascultă, fată. Nu stii să folosesti chestia aia.
Îti fac o propunere.
Pleacă din drum.
-Ascultă, dragă, putem discuta-- -Gura!
-Rahat! -Codul.
Liniste!
Lola, ce--
ce naiba faci?
Deschide!
Lola, sînt camere peste tot. N-o să iesi niciodată de aici.
Politia va sosi într-o clipă.
Ai spus că mereu întîrzie.
Pune-i în sacosă, 100.000.
Haide, domnisoară.
Lasă-l pe tăticu'.
Nu vrei să pătească cineva ceva, nu?
Nu stiu.
-Nu ajunge. -De ce nu?
Sînt doar 88.000.
Va trebui să iau restul de jos.
Bine. du-te. Hai, hai!
Grăbeste-te!
100,000.
Acolo.
Pa, tată.
Nu-mi vine să cred.
Hei, fetito. La o parte.
La o parte de acolo!
Hei, fato, vrei să fii ucisă?
Atentie! Aici e politia!
Clădirea e înconjurată---
-Ce balamuc. -Ai timp?
Bine.
Hei, la o parte!
Du-mă si pe mine, vrei? Te rog!
Asteaptă!
Asteaptă, Manni. Sosesc.
Aproape am ajuns.
Asteaptă! Am să reusesc!
Lola.
Ce-ai face dacă as muri?
-Nu te-as lăsa să mori. -Ei, păi...
dacă as avea o boală fatală?
As găsi eu o solutie.
Dacă as fi în comă, iar doctorul ar spune, "O singură zi?"
Te-as arunca în ocean- terapie de soc.
Si dacă as muri oricum?
-Ce vrei să auzi? Hai, spune-mi.
As merge pe insula lui Rugen si ti-as arunca cenusa în vînt.
Si apoi?
Nu stiu. E o întrebare tîmpită.
Eu stiu ce-ai face. M-ai uita.
-Nu! -Sigur că da.
Ce altceva ai putea face? Sigur, m-ai plînge cîteva săptămîni.
Nu-i o idee rea. Si toată lumea te-ar compătimi...
si totul e incredibil de trist, si tuturor le pare rău pentru tine.
Le poti arăta tuturor ce tare esti. "Ce femeie deosebită," vor spune.
"Reuseste să se adune, în loc să plîngă toată ziua."
Si deodată apare tipul ăsta drăgut cu ochii verzi.
Si e super sensibil si te ascultă toată ziua.
Si-i poti vorbi încontinuu.
Si-i poti spune cît de greu îti este...
si că trebuie să ai grijă de tine si nu stii ce se va întîmpla...
si bla, bla, bla.
Apoi îi sari în poală si mă tai de pe listă. Asa se întîmplă.
-Manni. -Ce-i?
Încă n-ai murit.
Nu?
Lola, te duci la cumpărături? Am nevoie de sampon.
Sigur, stiam că esti Săgetător.
Totusi, dacă mă gîndesc bine...nu stiu.
Da, dar si tu esti căsătorit.
-La o parte! -Îmi pare rău.
Sînt sigur că-ti pare rău.
Cartofi prăjiti si o Cola.
Mai dă-mi una.
Să fiu al naibii.
Viata e o nebunie uneori, nu?
Haide, băiete. Fac cinste.
Ai nevoie de o bicicletă?
Un pret special, 70 de mărci.
Lola?
Domnul Meyer?
E totul în regulă?
Nu.
Spune-mi, vrei să faci un copil cu mine?
Da.
A sosit domnul Meyer.
-Mai e ceva. -Nu acum.
Domnul Meyer întreabă dacă veniti chiar acum.
Vin.
E cel mai frumos cadou pe care mi-l puteai da.
Ne putem întîlni mai tîrziu?
Salut.
Bună, domnisoară Jager.
-Salut. -Salut.
Bună.
-Mă bucur să te văd. -Bună, domnule Meyer.
Tată!
Stai!
Stii ceva? Am avut o întîlnire ciudată.
-Oh, da? -Da, cu fiica ta.
-Cu cine? -Cu fiica ta.
Tată!
Rahat! Rahat!
În fine ai venit.
Multumesc.
Asteaptă.
Deci am hotărît că cel mai bine e să nu fac copii.
Muncesc asa mult că nu m-ar vedea vreodată.
Fereste!
Ce pot face?
Haide.
Ajută-mă.
Te rog.
Doar de data asta.
Voi continua să alerg, bine?
Astept.
Vrei să mori?
-Cum merge asta? Cumperi fise...
-si joci cu ele. -OK.
Nu poti intra acolo asa.
Trebuie.
99,20 mărci. Ce fel de jetoane?
Una de 100?
Nu ajung.
Te rog.
Plasati pariurile, vă rog.
Pariurile, vă rog.
Nu se mai pariază.
20, negru, par, pass. Nici o serie.
1.500 pe negru.
O sută si 400.
Trei mii cinci sute pentru 100 de mărci pe 20.
Poftim-- 3.500.
Vino cu mine, te rog.
Doar un joc.
Vă rog plasati pariurile.
20, negru, par, pass.
Grăbeste-te. Am nevoie de o pungă de plastic.
Stop!
Asta e a mea!
Stiu!
Îmi pare rău.
Si cu mine cum rămîne?
Măcar dă-mi ăla.
Ce faci aici?
-Rămîn cu el. -Ce?
OK.
Manni?
Hei.
Ce ai pătit?
Ai alergat pînă aici?
Nu-ti face probleme. Totul e bine. Haide.
Ce e în sacosa?